Universum... så fullt av under.
Jag kan ägna många timmar åt att titta upp mot himlen.
Så många stjärnor, så många mysterier.
Och det finns en speciell stjärna-
-som får mig att tänka på en speciell person.
Låt mig berätta min historia.
Ur kaoset i tidernas begynnelse kom ett undantag.
Ett av universums mest gåtfulla hemligheter.
Jag härstammar från den där gåtfulla och unika platsen.
Vi är det enda kända solsystemet med dubbel tyngdkraft.
Två tvillingplaneter som tillsammans virvlar runt samma sol.
Men båda har sin egen och motsatta tyngdkraft.
I vår värld är det möjligt att falla uppåt-
-och att stiga nedåt.
Men min berättelse handlar om kärlek.
Vissa hävdar att ett sant älskande par är en och samma själ-
-som separerats vid födseln.
Och de två halvorna kommer alltid att längta-
-efter att hitta tillbaka till varandra.
För att förstå min berättelse måste man känna till-
-den dubbla gravitationens tre grundläggande lagar.
All materia, vartenda föremål, dras av tyngdkraften-
-i den värld den kommer ifrån, och inte av den andra.
Ett föremåls vikt kan balanseras med hjälp av materia-
-från den andra världen, inverterad materia.
Men problemet är att efter några timmars kontakt-
-brinner materia i kontakt med inverterad materia upp.
Dessa lagar är lika gamla som självaste universum.
De är oföränderliga och det finns inga undantag.
Tyngdkraften...
Det sägs att man inte kan övervinna den.
Jag håller inte med.
Tänk om kärlek är starkare än tyngdkraften.
Låt oss återgå till den mörka perioden-
-då all kontakt mellan världarna var extremt farlig-
-och fullständigt förbjuden.
Ovansidan hade blivit rik och välmående.
Medan vi härnere stal inverterad materia uppifrån-
-för att kunna värma våra hem och överleva-
-samtidigt som vi riskerade allt, till och med våra liv.
Jag tror att han är död.
Spring.
Hallå där! Kom hit!
Den enda tillåtna kontaken mellan världarna-
-skedde genom Transworld.
Ett gigantiskt företag däruppe-
-som bildats för att ta billig olja nerifrån-
-och sälja tillbaka dyr el till oss som vi inte hade råd med.
På grund av Transworld växte jag upp på barnhem.
Mina föräldrar dog i den stora explosionen.
Transworlds oljeraffinaderi explodera- de och förstörde merparten av staden.
Som tur var fanns helgerna, då jag fick hälsa på hos gammelmoster Becky-
-min enda överlevande släkting.
Vid sidan av Becky fanns två saker som jag verkligen älskade.
Modellflygplan och Beckys flygande pannkakor.
Du får hämta mer rosa pollen imorgon. Okej, vännen?
Becky initierade mig också i en uråldrig vetskap-
-som förts vidare mellan kvinnorna i släkten under många generationer.
Fånga den nu.
Hemligheten med de rosa bina.
Hur gör de det, Becky?
Allt står att läsa i den här boken.
Den gavs till min mor av hennes mor-
-och jag skulle förstås ha gett den till din mor.
En dag när du är vuxen kommer den att bli din.
Becky skickade ofta ut mig för att hämta rosa pollen-
-från Sage Mountains.
Det var den enda platsen, och en förbjuden plats-
-där man kunde hitta rosa bin.
Bin som föll av blommor i båda världarna-
-och utan vilka den här historien aldrig hade kunnat äga rum.
Men jag hade en alldeles egen hemlighet.
Jag brukade jaga inverterat regn uppifrån.
En dag gick jag mycket längre än vanligt.
Jag klättrade allt högre ovanför molnen.
Och den dagen...
...den dagen...
...förändrade mitt liv...
...för evigt.
Hallå!
Hej!
Hallå!
Hej!
Var har du varit? Jag har väntat i evigheter.
Grannen blev rånad. Det sägs att det var en tjuv nerifrån.
Det finns beväpnade jägare och gränsvakter...
-Menar du allvar? -Gör inte den minen.
Jag kom ju i alla fall.
Bara du är oskadd.
Jag kastar upp det.
-Är du beredd? -Okej, Adam.
-Är du fastbunden? -Klart!
Okej, då drar jag ner dig.
Tappa mig inte!
-De där uppifrån är jättegoda. -De är bäst.
Ja, de är helt otroliga.
Vänta. Jag har nåt åt dig också.
-Det här kommer från båda världarna. -Vad är det?
Det säger jag inte. Du måste blunda.
Blunda. Kom igen.
-Stäng ögonen. -De är stängda.
Okej. Är de stängda?
Okej. Öppna munnen. Jag når inte.
-Hur kommer det från båda världarna? -Jag vet inte. Fråga bina.
Jag vet inte.
Tänk om vi kunde gå vart vi ville.
Alltså, på riktigt.
Kan du ens föreställa dig det?
-Vet du vad? -Vadå?
Det kan vi. Kom, vi föreställer oss att vi kan det. Vi går ner.
-Håller du i? -Redo!
Tre, två, ett, kör!
Nu kommer vi ner. Vi kommer ner.
Håller du i?
Jag blundar.
Och så ner igen.
Ska vi försöka igen? Det blir den största nånsin.
Okej, jag är redo.
Nu landar vi! Gick det bra?
-Ska vi köra igen? -Ja, försök komma riktigt högt upp.
-Hörde du? -Ja...
Vi borde gå.
Kom igen!
-Det är de! -Vi tar dem.
Skynda dig, Adam!
-Adam! -Eden!
Eden!
Nej! Åh nej!
Nej, snälla!
-Nej! -Becky, förlåt mig! Förlåt!
-Rör på dig! -Nej! Adam!
Nej! Nej! Nej!
-Becky, förlåt mig! -Du har inte gjort nåt fel! Ingenting!
Becky!
Nej! Becky! Jag ber er, nej! Snälla...
Becky!
10 år senare
-Stanna, Adam! Gör ett plan åt oss! -Gör ett plan åt oss!
-Gör ett plan! -Jag kan inte. Jag måste till jobbet.
-Snälla! -Nej, jag måste till jobbet.
Jag gör ett senare!
VARNING! OLJELÄCKA SKYDDSUTRUSTNING KRÄVS
Hej, mr Jones!
Transworld! Bara en vecka kvar att skicka in sin ansökning!
Man måste våga för att vinna!
Hej, Albert.
Mrs Nathanson. Vad har du åt mig?
Inverterad materia att betala skulden med.
Täcker det skulden?
Enligt min man är det rostfri stål från huvudledningen.
Pablo, det är klart!
Starta inte förrän jag har smörjt in allt.
Nu kör vi.
Wow, det är fantastiskt. Går det att köpa?
Nja, inte riktigt än.
-Då är vi kvitt. -Tack.
Håll mig underrättad om skönhetskrämen.
Det ska jag göra. Sköt om dig.
Hörde du, Adam? Vi måste göra färdigt krämen.
Gärna, men det kan ta åratal med den här utrustningen.
En chans att förverkliga allas dröm-
-och förvandla sitt liv som anställd hos Transworld.
Vi sänder direkt nerifrån där våra nio finalister ivrigt inväntar resultatet.
Jag vill välkomna miss Eden Moore från Transpublicity-
-en avdelning i Transworld.
-Hej. -Välkommen!
Vi får höra mer om vad hon gör-
-men först ska vi höra om vinnarens nya jobb.
Vår avdelning sköter all grafisk design åt Transworld.
Nu arbetar vi med origami...
Det låter fascinerande, men publiken måste få veta-
-vilket sorts jobb vinnaren ska få.
Idag erbjuder vi vinnaren ett jobb på vår avdelning.
Då sätter vi igång och väljer den lyckliga vinnaren!
-Helt otroligt. -Vadå?
-Det är hon. -Nummer två.
-Det är Eden. -Är du säker?
Helt säker. Hon lever! Helt otroligt.
Jag kan hitta henne. Hon jobbar på Transworld.
Lystring! Detta är sista utropet.
Portarna stängs om fem minuter.
Håll ledet. Förbered jackor och andra ägodelar för invägning.
Avlägsna jackor och töm fickor på ägodelar för invägning.
Lägg även jackan i lådan.
75 kg.
Stå stilla.
-Ny? -Ja.
-Vilken våning? -Noll.
-Namn? -Adam Kirk.
Tack.
-Behöver du hjälp? -Jag söker skrivbord 15 i sektor 8.
-Tredje raden ner. -Tack.
Välkommen
-Välkommen ombord, grönis! -Skål!
Fan också!
Förlåt mig. Jag visste inte att den skulle...
Oroa dig inte, min vän. Så gör de med alla nykomlingar.
Jag heter Bob. Bob Boruchowitz. Och du?
Jag heter Adam. Adam Kirk.
Mr Kirk. Var god följ mig. Vd:n väntar på er.
Jaha, visst.
Hörru! Ryggen. Kolla ryggen.
Nollor har våta skjortor
Det... Det var rätt lustigt.
Mr Kirk. Vi har ont om tid.
Kom till mig på vägen tillbaka angående ert arbetsmaterial.
Ni måste fylla i alla säkerhetsformulär.
Av mig får ni även passerkort och måltidskuponger.
Stig på, mr Kirk.
Kom in, kom in.
Er föryngringskräm verkar lovande.
Er ansökan har bifallits.
Det är enbart en provanställning. Har ni förstått?
-Javisst. -Varsågod och sitt.
Tack.
Sätt på säkerhetsbältet, mr Kirk.
-Ursäkta? -Säkerhetsbältet.
Säk... Jaha.
Har ni några frågor, mr Kirk?
Jag undrar bara vad alla på min sida sysslar med?
De är bara adapterare som adapterar våra produkter till er värld.
Ni å andra sidan har en riktigt möjlighet här.
Det strider egentligen mot vår policy att låta nån...nerifrån-
-ha en sån viktig post, men i ert fall gör vi ett undantag.
Var snäll och skriv under här.
Och så ett varningens ord.
Här iakttar vi skrupulöst en fullständigt separation mellan världar.
Allstå får det inte förekomma nån onödig kontakt med dem däruppe.
Håll er till arbetet, så blir allt bra. En sista sak.
Våra regler är strikta. Ni kommer att arbeta med material uppifrån-
-vilket innebär att ni genomsöks och vägs varje gång ni lämnar kontoret.
Hittas inverterad materia på er sparkas och fängslas ni omedelbart.
Men jag har en känsla av att det inte kommer att hända med er.
Eller vad tror ni, mr Kirk?
-Nej, sir. -Försök inte motbevisa mig.
Då så. Ni kan gå.
Ännu en stor oljeläcka har uppstått till följd av ledningsstöld-
-vilket tvingar Transworld att utöka säkerheten.
De tre tjuvarna nerifrån som greps i förra veckan hängdes i gryningen-
-vilket ökar spänningen mellan världarna.
Här är ett uttalande från Transworlds ledning:
De fick vad de förtjänade. Vi går inte dit och vi vill inte ha dem här...
-Hej. -Vilken trevlig chef du har.
Det var kvällens nyheter på TTW7. Tack för att ni tittat.
Du hade inte behövt göra det här. Jag hade kunnat ordna ditt patent.
Transworld är det värsta som nånsin har hänt oss.
-Är du en av dem nu? -Sluta.
De är gamar, och du tänker ge dem guldgåsen för småpotatis!
Vi har ingenting.
Vi kommer nerifrån och vi har ingenting, så är det bara.
Säg inte att jag inte är nåt!
Det här är allt, inte "ingenting"! Och jag gav dig allt!
Jag behandlade dig som min egen son.
Och nu kommer du gå och bli dödad. Det är det enda som kommer att hända.
Vadå?
Hörru, Albert. Jag menade det inte så.
Snälla Albert!
Våga bara tro att jag har glömt att Transworld tog ifrån mig min familj!
Okej?
Lyssna... Om jag kan utnyttja Transworld-
-och moster Beckys rosa pulver bara för att...
...bara för att ge mitt liv hopp, så måste jag göra det.
Albert, jag ber dig.
Kom igen, Albert. Jag behöver din hjälp. Snälla.
Kom igen...
Okej... Okej då.
Okej. Idag har vi nån som är här för första gången.
-Hej, Eden. -Hej.
Jag heter Eden... Eden Moore.
Jag råkade ut för en olycka som tonåring.
Allt som hände före den är borta.
Ibland kommer saker tillbaka när jag drömmer.
Men jag vet aldrig om de är verkliga eller påhittade.
Det är så frustrerande.
Jag vet att det som saknas finns därinne nånstans.
Det skrämmer mig.
Oftast känns det bara som om nåt saknas.
-Mr Kirk? -Ja.
Här är nyckeln till ert privata kylsystem.
Och här är den första utdelningen... av inverterad materia.
Toppen.
Försiktigt. Utan kylning värms den fort.
Tack!
Hörru! Han inte direkt charmerande, va?
Klockan är ett. Dags för lunch!
Jag brukar gå till rökrummet efteråt. Du kan väl komma dit?
-Då kan vi samtala lite. -Okej. Visst.
-Hej, Bob. Får jag komma in? -Kom in, kom in! Sätt dig.
-Vill du ha en cigarr? Röker du? -Nej tack, jag röker inte.
Okej då. Sätt dig.
Ser du? Det är tomt.
"Ingen röker i Transworld numera." Men det gör jag, så...
Folk har ett märkligt sätt att se på saker här.
Allt och alla som är annorlunda ser man ner på.
Får jag be om en tjänst?
Ja. Visst.
-Kan du skaffa frimärken åt mig? -Frimärken?
Ja. Frimärken.
Jag vill inte skryta, men jag har en av de största frimärkssamlingarna däruppe.
Om du kan ge mig några från din sida... Oboj.
Ja, okej. Inga problem, antar jag.
Toppen. Toppen!
Så, du talade om anti-gravitation...
Ja... Jag har jobbat länge på... Det är en föryngringskräm.
Jag finns här om du behöver hjälp.
Expert på ledningsförmåga och dataprogrammering. Säg bara till!
Ja, i så fall... Det kanske finns nåt du kan hjälpa mig med.
Jag undrar om du kan sätta mig i kontakt med en anställd...
...där uppifrån.
-Där uppifrån? -Ja.
Hon heter...Eden Moore.
Visst.
Så, vad har du för plan?
Jag vet inte än. Jag jobbar på det.
Men du har väl sett henne?
Nä, jag har inte sett henne direkt...
Men hon är där. Hon finns bara några våningar upp.
Säkert att det är värt det?
Det har ju gått tio år sen du såg henne sist.
Ja, det är värt det.
Helt otroligt. Mannen utan huvud... Jag tror det knappt.
Vilken typ av tröja vill du ha? Sporttröja? T-shirt? En med knappar?
Ja, en vanlig skjorta med knappar.
-Vill du ha en jacka? -Ja, en kavaj.
-Varsågod och sätt igång, mr Kirk. -Tack.
Det kommer att ske närsomhelst nu.
Titta noga. Här kommer det.
Hur länge varar effekten?
Ännu är det bara några minuter, men vi har jobbat på...
Inte länge nog. Snart inleds testningen på människor.
Vi börjar givetvis med kvinnor nerifrån.
Jag behöver snabba resultat. Jag räknar med er.
Är skönhetskrämen till halloween?
De har andra skönhetskriterier därnere. Ju fulare desto bättre.
Strunta i dem. De är bara avundsjuka. Jobbar du över?
Jag tänkte stanna kvar och avsluta några saker.
Jag tar henne till kenneln. Kom här, gumman.
Du vet väl att de inte betalar övertid?
-Ja, jag vet. -Då så. Vi ses imorgon!
-Jobba inte för hårt! -Nej då.
Hallå? Ja, det är det.
Nej, tyvärr. Hon har gått för dagen.
Visst, kom förbi imorgon. Vad hette du, sa du?
Bo-ru-chowitz.
-Tack. -Okej. Vi ses imorgon.
Tro mig, Adam. Det kommer att brännas.
Svalka ner dem med vatten, om det behövs.
Kom ihåg att du inte klarar en timme med motvikterna.
Ja, jag vet, jag vet.
Okej, Pablo. Vad är det?
Vad har du för plan? Va?
Du klär ut dig och går för att träffa henne. Sen, då?
-Sen... Jag vet inte. -Du vet inte?
-Nej. -Har jag förstått rätt?
Hon ser dig, kastar sig i din famn och säger att hon älskar dig-
-...att hon aldrig glömt dig. -Kanske det.
Du börjar brinna upp, säger att du älskar henne, men att du måste gå.
Åker du inte fast eller blir skjuten, så kanske ni ses igen om 10 år.
Och förresten... Tror du att hon bara har väntat på dig?
-Ja. -Gör du?
-Ja. -Vi bor härnere. Fattar du inte det?
Vet du vad? Jag lovar att hon ringer polisen så fort hon ser dig.
-Hon ringer inte polisen... -Du lurar bara dig själv.
Varför är du så besatt av de där människorna?
Min bror var likadan.
Han åkte upp dit... och kom aldrig tillbaka.
Vill du att samma sak ska hända dig?
Hej, Eden! Det är Adam.
Det är Adam... Herregud.
Vem där? Möjlig överträdelse.
Hej.
Eden.
-Eden, det är jag. -Just det, mr Boruchowitz.
-Jag kommer strax. -Men du, Eden...
Hej. Jag heter Paula. Vi talades vid på telefon igår.
Jag visste inte att ni kände varann.
Jo, jag fattar inte varför hon ignorerar mig så där.
-Nej då, hon bara glömmer saker. -Vad menar du?
-Det är amnesin. -Har hon amnesi?
-Ja, sen olyckan. -Kan du skära de här två?
-Du ville träffa mig? -Ja...
Du, Eden, jag trodde att vi...
Jag tänkte att...att...
...att produkten som jag håller på att utveckla...
Jag tänkte att den kunde intressera dig...rent yrkesmässigt.
Ja... Just det.
-Får jag visa dig? -Visst, det är bara en modell.
Det tar en stund innan det verkar.
Okej.
Jo... Jag har arbetat med en ung man som är ny här i Transworld.
Han hade en problematisk barndom och växte upp på barnhem.
Vad hemskt.
Ja...hans moster Becky... var hans enda släkting.
-Du skulle ha tagit med honom. -Ja, jo...
-Sanningen är att han inte kunde komma. -Varför inte?
För att...han kommer nerifrån.
Förlåt mig. Jag förstår bara inte varför du berättar det här för mig.
Jag tänkte i alla fall att produkten kunde vara till nytta.
Otroligt! Den är helt rak. Vad är det nåt?
Det är faktiskt hemligstämplat.
Jag gillar hemligheter.
-Är allt bra? -Visst.
-Säkert? -Jodå.
-Du svettas ju. -Det var som tusan.
-Vill du ha en Translenol? -Nej tack, det är bra.
Kan du ursäkta mig en kort stund?
-Okej. -Jag återkommer.
Jag är snart tillbaka.
Så lustig...
Han kommer inte tillbaka. Fattar du det?
Nej, det gör jag inte.
Men han var gullig.
Jag vet.
Jag sa ju att hon inte skulle minnas dig.
Låt bli, Pablo.
Hon har amnesi. Efter allt besvär.
Du har en förmåga att välja dem.
Du brände dig rätt rejält.
Sätt på lite mer innan du går och lägger dig.
Är allt som det ska, mr Kirk?
Javisst, allt är som det ska. Jag städar bara upp lite.
Här är listan på kandidater till den kliniska prövningen.
Toppen. Tack.
Jag hämtar urvalet i slutet av dagen.
-Hörru! Får jag se? -Visst.
Jisses. Med såna modeller är det kört för dig.
-Försöker de sparka dig, eller? -Vet inte...
Showtime!
-Vad menar du med det? -Det får du se.
Du är ny, så du kan ta det lugnt.
Lystring! Innan vi börjar dela ut bonusar-
-har vi en lista över individer vars tjänster inte längre är önskade.
Albert Midwall, Susan Gonzales, John Feltz...
Tro mig, min vän. Om din grej funkar har du inget att oroa dig för.
Du klarar dig.
Beatrice Amuchastegue, Bob Boruchowitz...
Misstag... Det måste vara ett misstag.
Ursäkta mig, sa ni Bob Boruchowitz?
Det måste vara ett misstag.
Det är inget misstag.
Med tanke på er långa anställning erhåller ni ett avgångsvederlag.
Men ert kontrakt hos Transworld är avslutat.
Lita aldrig på nån här, Adam. De är en bunt ormar.
Ska du bara packa och gå?
31 år... Sen kastas man ut som en soppåse.
Japp. Så funkar det här på Transworld.
Det här är till din samling. En del saker kan komma till användning.
-Beredd? -Ja.
Jag har den!
Du, Bob. Jag är verkligen ledsen.
Oroa dig inte för mig, min vän. Det är deras förlust.
Ta hand om dig.
Då så, min gamla vän. Dags att gå. Du får följa med mig.
Känner jag dem rätt skulle du hamna i en konservburk.
Kom nu, seså.
Hörru, Bob! Tack.
Inte tillgänglig. Var god lämna meddelande.
Hej, Bob. Det här är Eden Moore. Vad hände egentligen häromdan?
-Du rusade ut härifrån... -Eden! Hej, det är Bob.
-Vad hände? -Förlåt att jag bara försvann.
Larmet gick och allt stängdes av, så jag blev fast i flera timmar.
Det är sant. Jag har längtat efter att få ringa dig...
Jag har tänkt ringa dig.
Okej, du ska få gottgöra mig. Bjud mig på lunch.
Va?
Du hinner hitta på en bättre historia till dess.
-Vill du gå till kafeterian? -Nej, vi kan väl gå ut?
-Gå ut? -Vill du inte det?
-Nej. Gärna. -Okej, bra.
-Café dos Mundos? Känner du till det? -Ja, givetvis.
Wow... Café dos Mundus.
-Är det ett problem? -Nej, inte alls.
-Toppen. Vi ses imorgon klockan tolv. -Visst, jättebra.
-Vi ses. -Hejdå.
Hejdå.
Jag ska erkänna att jag alltid undrat hur det är.
Nu kanske du får veta det.
Pablo, om jag kan fixa en sak till dig där uppifrån, vad blir det då?
-En sak? -Ja.
-En tjej. -En tjej?
Eller en meny från en restaurang.
Okej, det kan jag göra.
-Du, då, Albert? -Jag vill ha tillbaka dig.
Okej, jag ska försöka ordna det.
Välkommen till Transworld.
Idag är det 21 grader. En vacker och solig dag i Transcity.
Transworld önskar er en underbar dag.
Transolja-energi för ett bättre liv. Vi skapar er framtid.
-Hej! -Eden, hej.
-Hej, Bob. -Hej, Eden. Hur är det?
Bra.
-Förlåt att jag är sen. -Ingen fara. Jag kom nyss.
Jaså? Vad bra.
Varför har jag aldrig sett dig i Transworld förut?
Det är ett stort företag, det är nog därför.
-Bor du i närheten? -Jag? Nej.
Jag har lång väg att pendla.
Förlåt mig, men minns du mig verkligen inte?
Jag menar, om du verkligen tittar på mig?
Minns du mig inte alls?
Kom igen, Eden. Vi känner ju varann.
-Vad gör du? -Vi känner varann.
-Varför gör du så här? -Nej, Eden, jag ber dig...
Fan också. Eden, vänta!
Snälla, stanna. Det var ett missförstånd.
Jag menar bara att vi har träffats förut, vid hissarna.
Du tappade dina papper och jag plockade upp dem.
-Minns du inte det? -Nej.
Varför skulle du göra det?
Förlåt, jag är bara lite nervös.
Det var inte meningen att hoppa på dig så där.
Jag är ledsen. Förlåter du mig?
-Jag borde gå tillbaka till jobbet. -Snälla, stanna och ta ett glas.
Kan du inte ens ta ett glas? Vi behöver inte äta.
Jag är inte ens hungrig. Såvida inte du är det. Då är jag utsvulten.
Jag äter hela menyn två gånger om du sätter dig ner med mig.
-Jag är faktiskt hungrig. -Bra. Ska vi sätta oss?
-Är det en uppochner? -Jag måste lära dig att dricka den.
-Hur ska jag göra? -Sätt glaset till munnen så här...
...och vrid på den.
-Hur kan man inte veta? -I ett helt år!
Precis. Vi gör om det. Okej.
-De är verkligen goda. -Ja, men man får ta det lite lugnt.
Ja, de är starka.
Jag vill visa dig en sak. Det är ett eget projekt.
Jag vill göra det i större skala och din uppfinning kanske kan hjälpa till.
-Det är ju fantastiskt. -Tycker du?
Ja, det är fantastiskt. Jag hjälper dig gärna.
-Det är Sage Mountains, va? -Ja.
Jag växte upp där. Vi har fortfarande kvar huset där.
Vi gick jätteofta dit. Vi brukade plocka granatäpplen.
-Jag med. De är bäst där. -Ja.
-Är allt bra? -Va? Jodå, det är bra.
Jag mår bra. Det börjar bara bli lite varmt här, eller hur?
-Vi går. -Vill du det?
-Ja. -Okej. Ska vi be om notan?
-Ja. -Okej.
Det finns en suverän orkester nerifrån som spelar här på fredagskvällar.
-De är otroliga. Du måste höra dem. -Det låter kul.
-Okej, då kanske vi ses på fredag. -Ja...visst.
Okej. Hejdå. Tack för lunchen.
-Sköt om dig. -Tack.
Hallå där!
Eden...
Eden, det är jag.
Vår demonstratör ska applicera hela produkten live.
Vi kommer att sälja fem olika krämer av stigande styrka-
-beroende på koncentrationen av den aktiva ingrediensen-
-med 5 som den mest kraftfulla.
Målet är att skräddarsy lyftet-
-enligt de olika ansiktsområdenas tillstånd.
De varierande styrkorna gör det möjligt för konsumenten-
-att anpassa applicering efter behov.
Kräm 2 täcker ett vardagligt behov och ger synbara förbättringar-
-utan några negativa effekter.
Den starkaste krämen, nr 5, kan utföra mirakel.
På tal om mirakel, vi utvecklar även en produkt för bröst och skinkor.
Oj, nu är det visst färdigt.
-Bravo! -Bravo!
Bra jobbat!
-Några frågor innan vi fortsätter? -Ja.
Kan vi inte sälja en billigare variant därnere med bara en produkt?
Ja, det är möjligt, med i den svagaste styrkan.
Produkten klarar inte för höga doser.
Låt oss se vad som händer vid överapplicering.
Produkten applicerades för tio minuter, så...
Jag har en fråga till demonstratören.
Mr Boruchowitz, inte sant?
Jag är ledsen, ni måste ha misstagit mig för nån annan.
Mitt namn är Adam. Adam Kirk.
Ursäkta! Jag söker Eden Moore. Har du sett henne?
Ja, hon gick precis.
Hallå där! Stanna!
Säkerhetsöverträdelse, torn två.
Transworld, för en bättre och ljusare framtid.
Stoppa honom!
Gravitation-en revolution på väg att ta fart.
Nytt från Transcosmetics- ge dig själv ett lyft idag.
Hej!
-Vad gör du här? -Jag letar efter min hund.
-Vad heter du? -Jag får inte prata med dig.
Varför inte?
Du kommer nerifrån.
Jag heter Adam.
Din rackare! Jag visste att du hade nåt fuffens för dig.
-Bob... Får jag komma in? -Självklart. Kom in bara.
Du förstår, vi män är som fastighetsmäklare.
Vi köper, säljer och håller alla dörrar öppna.
Kvinnor är mer som entreprenörer. De bygger varaktigt.
-Förstår du skillnaden? -Ja, jag tror det.
Det kommer du att göra, min vän.
Då så, jag har lagt till en maximivikt till det yttre höljet-
-för att motarbeta värmeproblemet. Prova nu den här.
Passar den är det slut med överhettningen.
Vad fin den här, Bob.
Ja, jisses, Transworld kommer att ångra dagen de sparkade mig.
Funkar det?
-Den passar bra. -Toppen, då börjar jag med utsidan.
Pricken över i:et.
Jag fattar det inte. Det är omöjligt att ändra gravitationen.
-Är du säker? -Ja, absolut.
Det enda vi behöver göra-
-är att försiktigt blanda de två motsatslösningarna.
Vänta lite medan gravitationen stabiliseras.
Och sen...volià!
Herregud.
Det är bättre än en god idé, min vän.
Det är...revolutionerande.
-Men de har väl formulan? -Nej.
Nej, jag gav dem allt förutom huvudingrediensen.
Jag skulle betala bra för att få se Lagavulins min nu.
Menar du att vi inte har formulan?
Vi... Vi har flera gånger försökt att återskapa det.
Men vi saknar en ingrediens, ett rosa pulver.
Vi har hittat spår av det på hans arbetsplats.
-Utan den blir det ingen kräm. -Det är oacceptabelt!
-Kan ni inte hitta den utan honom? -Nej.
-Minns du? -Så smått.
Gränspolisen! Alla ställer sig mot väggen!
-Åt det här hållet. -Tusan.
-Jag måste gå. -Nej!
-Jag hittar dig. -Där är han!
-Kom tillbaka! -Stanna!
Nyhetsuppdatering. Polisen har inlett ett omfattande sökande-
-efter en man som nyss flydde från Café dos Mundos.
Alla polisenheter i landet har larmats.
Vi återkommer så snart vi har information.
Kom så går vi.
-Vänta. -Vad är det?
Jag tyckte jag hörde nåt.
-Går det bra? -Ja.
Vänta.
Det är nån här. Spring!
Hallå där! Stanna!
Kom!
-Skynda! -Låt dem inte komma undan!
Fort!
Eden, ta bort mina vikter!
Skynda dig!
Kom tillbaka!
Håll om mig!
Eden, ta den här armen.
-Håll kvar! -Eden, håll i dig!
Håll fast!
Håll kvar!
Släpp inte. Jag håller i dig.
Släpp inte taget.
Håll dig kvar, håll dig kvar...
-Snälla, släpp mig. -Nej. Nej...
-Jag är så ledsen. -Nej!
-Jag är så ledsen. -Nej! Nej!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Hejsan!
Trevligt att du är tillbaka.
Tack.
Vänta! Nej, nej, vänta!
Nej! Jag har inte gjort nåt!
-Nej, snälla! -In i bilen med dig.
-Jag har inte gjort nåt! -Så här gör vi.
Du ger oss krämens fullständiga formel-
-och om du försöker kontakta miss Moo- re återinförs anklagelserna mot henne.
Har jag gjort mig förstådd?
Det var det. De vann. Och jag förlorade.
Jag har precis förlorat allt.
De tog moster Becky och Eden ifrån mig.
Det är svårt att acceptera att jag aldrig mer kommer att få träffa Eden.
Det var naivt att tro att jag kunde förändra världen.
De däruppe vinner alltid.
Och vi härnere... vi förlorar alltid.
Så jag antar att jag får återgå till mitt liv-
-till min värld.
Och härnere får jag försöka göra mitt bästa.
Men jag kommer aldrig någonsin...
...glömma henne.
Försiktigt, försiktigt.
Seger.
Är det sant att alla är rika däruppe?
Vet du inte att det är rena paradiset där?
Paradis? Det skulle jag inte vilja påstå.
Visst, de kanske är rika...
...men det är definitivt inte paradiset.
Låt mig titta på det där.
Vad tycker ni? Ska vi flyga det?
-Ja. -Ska vi ge det lite fart?
Håll i det.
Nu ska vi se.
Sådär. Prova nu. Kasta det bara.
Hej, Eden. Det är Paula. Är du fortfarande sjuk?
Du har inte kommit till jobbet på fyra dar.
Fick du de konstiga blommorna vi skickade?
Jag tror de kom från våning 0. Hör av dig, okej?
Hoppas du mår bra. Hejdå.
-Bob Boruchowitz? -Ja...
Jag är Eden Moore. Jag behöver din hjälp.
Fantastiskt!
Bob?
Vadå? Skulle du vara den enda som kan gå uppochner?
Så lätt blir du inte av med mig, kompis!
Otroligt! Hur gjorde du?
Kolla in det här.
Har du gjort en väst, eller? Helt otroligt!
Sätt ner mig, vännen!
Du har ju varken väst eller vikter.
Nej, nej. Vi består ju av vatten till 90 %-
-så jag kombinerade den övre och undre inverteringen med en hyperton lösning.
Du kan det bättre än jag, men genombrottet... Jag babblar.
Men effekten varar i mindre än en timme. Jag ska förbättra det.
Just det! Du, du, min vän....
...du...
-...har en rendez-vous. -Vad är det här?
Men du ska nog inte gå klädd så där.
Berättade du... Hörru, en annan sak!
Tack vare dina frimärken köpte jag patentet i namnet Albert & co-
-före Transworld.
Snyggt. Snyggt!
Adam!
Eden! Jag tror inte det är sant!
-Hur kom du ner hit? -Bob hjälpte mig.
Jag kan knappt tro det!
Det är verkligen du. Jag visste inte vad som hände dig.
Mår du bra?
Jag är gravid. Vi ska ha tvillingar.
Otroligt.
Jag kan inte tro det.
-Hur länge kan du stanna härnere? -Kanske för alltid.
Bob säger att det är för att jag är gravid.
Han sa att du skulle förstå hur det gör mig annorlunda.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
Ännu insåg vi inte följderna av det vi hade gjort.
Vår kärlek skulle oåterkalleligen förändra historien.
Men det är annan berättelse.